- Er du helt sikker? - Ja, han er godt nok død.
- Hvordan skete det? - Ah gud! Jeg ved det ikke.
Vi skulle til at være sammen. Så nævnte han sin hjertesygdom.
Han tog et par af de der sexpiller.
Præstations-stimulerende piller, når han har en hjertesygdom?
- Var det din ide? - Nej, det var Tonys.
Han ønskede bare, jeg skulle have det godt.
- Ringer du efter ambulancen? - Jeg må have nummeret til lighuset.
Åh gud! Michael, hvad skal jeg gøre?
Hvad mener du? Klæd dig på, inden ambulancen kommer.
Nej, hvad gør jeg med kontrakten?
- Hvilken kontrakt? - Han underskrev millionkontrakten!
Politiet vil tro, at jeg har forfalsket den -
- eller, at jeg tvang ham til sex for at dræbe ham, fordi jeg ikke...
- Hvad laver du? - Jeg vil ikke blandes ind i det rod.
Du går ingen steder. Hør nu her.
Vi må få ham hjem med papirerne, så alt virker normalt.
- Normalt? - Michael, du må hjælpe mig!
- Hvad får jeg ud af det? - Hvad som helst. Penge, juveler...
- Sværger du? Hvad som helst? - Ja. Bare hjælp mig.
Okay, det første, vi må gøre...
Vi må klæde ham på.
Jeg har aldrig prøvet at klæde et lig på.
Nej, du gav ham skoene omvendt på.
Det er ikke mig, der har givet ham kindrødt på.
Han så bleg ud.
Det er Eve. Jeg afleder hende.
Han er tung... Jeg har en ide. Gå.
- Gør du forårsrent? - Jeg smider Peter ud.
- Denne gang er han gået for langt. - Skal du have hjælp?
Hjælp mig med sofaen. Du går først. Kom så.
Eve, tror du ikke, at du måske handler lidt overilet?
Det er overilet at jagte Peter og Amanda og give dem et lag tæsk.
- Det havde været overilet. - Okay.
Det er altid Peter og Amanda, ikke? Deres besættelse...
Den ødelægger alt inden for rækkevidde.
Du ved jo, hvad jeg taler om. Det ved jeg, du gør.
Der er ikke langt igen. Kom så. Kors!
- Sæt ham i stolen. - Vend ham.
Jeg har stolen.
Okay. Det er godt.
- Prøv dog at være lidt forsigtig. - Det er ikke min skyld.
- Han begynder at blive stiv. - Hvorhenne?
Er det dødsstivhed?
- Tony, er det dig? - Hjælp! Okay...
Tony, er alt vel?
Jeg ved, du ikke vil forstyrres i arbejdet, men jeg er på mit værelse.
Jeg skal støve lidt af.
Han har været i seng med alle undtagen konen.
Michael, få kuglepennen til at blive i hånden.
Okay, så af sted.
Hvad er det her? Manden har en mappe om mig...
... og Eve og Amanda. Han har efterforsket vores fortid. Underligt.
- Kan vi gå nu? - Ja, okay.
Tony, skat. Jeg er ked af, at det skulle ende sådan.
Nu ved jeg, hvad jeg vil have. Du sværgede, jeg kunne få alt.
Det her er ikke et godt tidspunkt.
Nej, men du må høre på mig, for så meget magt får jeg ikke igen.
- Gift dig med mig. - Hold op med det pjat!
Det er ikke pjat. Det slog mig lige, at vi er sjælskammerater.
Vi er tyve i hjertet, vi har lidenskab i blodet...
Ingen har tændt mig så meget, som du gør.
- Du mener det virkelig. - Jeg elsker dig.
Tja... du er jo ret dygtig med dine hænder...
Han tjekkede alle, han gjorde forretninger med. Han var paranoid.
Tal ikke ondt om de døde. Han døde på de her lagener.
- Lexi, har du ikke skiftet sengetøj? - Gudfrimig.
Mappen om Eve og Amanda går tilbage til heppekoret i gymnasiet.
- Her står nok noget snavs om dig. - Giv mig den!
... Tony Marlin var en magnat i underholdningsbranchen -
- en filantrop og i mange år også organdonor.
Tony døde af et hjertetilfælde i sit hjem i Beverly Hills.
De gik på den!
Stakkels gut.
Vis mig, hvad du gjorde ved staklen, siden det skulle gå så galt.
- Michael... - Jeg kan lide at leve livet farligt.
- Kommer han ikke nu, så går jeg. - Klokken er præcis ti. Vi venter...
- Godmorgen. - Spiller du et spil med mig?
Har du hevet mig i retten for at ydmyge mig?
Nej, men det er vel passende at diskutere vilkårene her.
Vilkårene? Som efter en krig? Er du så Peter erobreren?
Vi må holde op med at såre hinanden.
Ja, når du er død i Helvede.
Eve! Eve, det var aldrig min mening at såre dig.
Jeg føler, hvad jeg føler. Undskyld.
Amanda... I får lov at gøre, hvad I vil, og skider på alle andre.
Det var mit livs bedste begravelse.
- Kom du for at tale om din sorg? - Nej, Tony døde lykkelig.
Hans kone vil fuldføre alle hans forretninger -
- inklusive den kontrakt, han skrev med mit bureau.
Så går det jo godt. Hvorfor er du kommet?
Michael har friet til mig.
Skal jeg råde dig til, hvad du skal svare?
Nej, jeg har allerede sagt ja.
Så vil du altså have lidt parterapi?
Jeg ved ikke, hvad jeg vil.
Jeg troede, Coop var den rette, men så tog Peter mig med storm.
Så troede jeg, at Ryan var min eneste ene -
- til Michael dukkede op og var så hjælpsom.
Og utroligt mandig, du ved...
Glem ikke, at jeg var en del af paraden.
- Louis, hvad er der galt med mig? - Lexi...
Du tænker for meget over alting.
Hvem du bør have, hvorfor det bør fungere...
Gør mig en tjeneste... luk øjnene.
- Hvorfor? - Gør det nu.
Okay. Slap helt af.
Lad dig flyde væk... og der, i mørket -
- er der et ansigt. Ansigtet tilhører din store kærlighed.
Lad ham dukke frem.
Her kommer han.
Forstyrrer jeg?
Nej, jeg skulle lige til at gå.
Lou, jeg må have hjælp med Eve. Hun har det svært med skilsmissen.
Uden dit kærlighedsliv var jeg arbejdsløs.
Hjælp mig. Måske kammer hun over eller kommer i fængsel igen.
Du overdriver, men hvis hun vil tale med mig, kan hun ringe.
Hun hører ikke på mig.
Jeg tænkte, du måske kunne tage forbi klubben i aften, og måske...
... helt uskyldigt tilbyde hende lidt hjælp.
- Okay. Jeg skal gøre, hvad jeg kan. - Tak.
- Skal du have hjælp? - Skrid, J.J.
- Hej. Laver du lageroptælling? - Det gjorde jeg.
Det er godt at holde sig igang.
Jeg beklager, at det er slut med dig og Peter.
- Har du hørt det i nyhederne? - Nej, Peter var min patient engang.
- Synd, du ikke kunne hjælpe ham. - Det er sandt.
Men måske kan jeg hjælpe dig. Vil du tale om det?
- Jeg har travlt. - Jeg kan klemme dig ind i morgen.
- Jeg klarer mig. Er det forstået? - Det er forstået.
Jeg ved bare, hvor kold Peter kan være.
Lexi nød godt af min indsigt, da Peter gik fra hende.
- Han er en hjerteløs skid. - Vi kan ses ved 11-tiden.
Hvis du kommer hen på mit kontor, kan vi tale sammen.
Undskyld mig.
Du har fået svar på en af dine jobansøgninger.
- Smid det ud. Det er sikkert et nej. - Nej, det er pakken for stor til.
Det er en ansættelseskontrakt.
Du sagde jo, du fik et afslag. Hvad foregår der?
- Jeg har sagt mange ting. - Hvad? Har du løjet om noget?
- Glem det, okay? - Jeg vil vide, hvad der foregår.
Jeg elsker dig. Lad mig så være i fred.
At du føler noget for mig betyder ikke, at du elsker mig.
Jeg har altid elsket dig.
Efter ulykken fortrængte jeg det for ikke at forråde Cally.
- Så jeg fornægtede det. - Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Du er alt for sød. Forstår du ikke, at det er det, der er problemet.
Jeg har boet her hos dig. Jeg har set, hvor god en far du er.
- Jeg kan ikke undertrykke det mere. - Jeg orker ikke at høre det her nu.
Jeg elsker dig som en søster. Du har været fantastisk med Sarah -
- men jeg skal giftes med Megan. Du må forstå...
Terry, hvad laver du?
Megan, vent!
Megan, du misforstår situationen.
Jeg var helt uforberedt.
- Hun prøvede at forføre mig. - Det sagde du også om Lexi.
Pludselig stod hun der, nøgen.
- Den nøgne kvinde kyssede dig! - Vi skal giftes om tre dage.
- Stoler du ikke på mig? - Du så ikke så pålidelig ud.
- Så bør du ikke gifte dig med mig. - Godt. Brylluppet er aflyst.
Godt!
Megan, du må ikke smække døren. Undskyld! Det var min skyld.
Jeg vidste ikke, at jeg ville overfalde Ryan på den måde.
- Han virkede ret tilfreds med det. - Det var han ikke.
Megan, jeg elsker Ryan...
... men da han kom hjem i går aftes, gjorde han det helt klart -
- at der ikke bliver noget mellem os, for han elsker dig... meget højt.
- Han har prøvet at bakke ud før. - Men ikke nu.
Han vil have dig. Jeg ønsker, I skal være lykkelige.
Det har I og Sarah brug for.
- Hvad med dig? - Jeg rejser hjem til New York.
Jeg håber bare, at du kan tilgive mig.
I går på rådhuset gik jeg ud på gangen, og der stod Amanda.
Peter gik forbi mig og stod og krammede hende.
Hun vendte sig om og så på mig.
Jeg har set det blik før -
- og det kram, ude foran en anden retssal.
- Ved min retssag. - Da du var anklaget for mord?
- Fortæl om det. - Kent og jeg kom sammen.
Han ville voldtage Amanda. Jeg skubbede ham i døden.
Amanda løb hjem, og jeg fik skylden.
- Var retssagen uretfærdig? - Den var, som den var.
Jeg skubbede ham, og Amanda løb hjem.
- Du gentager dig selv ordret. - Nej, jeg gør ej.
Okay. Fortæl noget mere om, da Amanda krammede nogen.
Hun krammede...
Jeg ved ikke, hvem det var.
Det var Mr Damarr...
Kent Damarrs far. Faren til ham, jeg skulle have dræbt.
Det var, som om de var gamle venner.
- Vidste du, de kendte hinanden? - Ja... nej...
- Jeg ved det ikke. - Eve, du skjuler noget for dig selv.
- Hypnose kan hjælpe dig. - Hypnose?
Nej! Det vil jeg ikke være med til.
Det kan få dig til at huske. Vil du ikke det?
Mange par går i terapi, før de bliver gift.
- Jeg har været meget stabil. - Ja, du har.
- Eve? Er alt vel? - Nej, og det er Amandas skyld!
Se, hvordan det går, når man beder Visconti om hjælp.
- Da Peter droppede dig... - Ti stille. Jeg tænker.
- På hvad? - Det er en ven, hun har brug for.
Jeg skal lige ringe til kontoret. Jeg er tilbage om lidt.
- Hvad laver du her? - Leder efter dig.
- Har Sarah det godt? - Jane sagde, du skulle til samtale.
På bureauet sagde de, du havde et møde her.
- Hvad er der galt? - Jeg vil giftes med dig.
- Du stoler jo ikke på mig. - Jeg blev vældigt jaloux.
- På grund af en nøgen kvinde? - Jeg vil have dig for mig selv.
- Vil du have mig? Du har mig jo. - Er det rigtigt?
Undskyld, men jobbet er dit. Kan du starte i morgen?
Hvad med om otte dage? Jeg skal giftes.
Amanda? Jeg leder efter Peter.
- Vi skulle spise frokost sammen. - Det var godt, du var her.
Jeg vil ikke snage... eller det vil jeg faktisk.
Kan du fortælle mig, hvad der skete på gymnasiet?
- Hvad mener du? - Damarrs dødsfald.
Det ville hjælpe Eves terapi, hvis jeg vidste, hvad der skete.
- Hvorfor taler du med Eve om det? - Det bad jeg ham om.
Hun behøver hjælp. Hun har mistet både sin mand og sin bedste ven.
Hendes minder fra den tid er komplekse og forvirrede.
Det er ret enkelt, hvad der skete.
Kent ville voldtage mig, Eve skubbede ham, og jeg løb hjem.
Interessant. Det er præcis, hvad Eve sagde.
- Næsten ordret. - Så er det nok rigtigt.
- Hvem er det? - Lexi.
Hej. Jeg tog det her med. Må jeg komme ind?
Tony Marlin efterforskede din baggrund.
- Kendte du Tony? - Ja, vi lavede forretninger sammen.
Det er mest om Damarr-mordet. Jeg har smugkigget lidt.
Du blev fængslet på grund af falsk anklage.
Han døde, så nogen måtte bøde.
Ja, men det var selvforsvar. Det sagde selv Amanda.
Hvorfor skulle hun lyve for dig?
Hun var min veninde dengang.
Hun besøgte mig endda en gang om måneden i 15 år.
- Sådan er Amanda ikke. - Hvad mener du?
Amanda er kun loyal over for sig selv. Enten holdt hun øje med dig.
- Eller også følte hun sig skyldig. - Skyldig?
Vi må ikke føle skyld.
Han ville voldtage mig, du skubbede ham, og jeg løb hjem.
- Jeg kan ikke... - Jo, du kan.
- Jo, jeg kan. - Hvad kan du, Eve?
Jeg kan huske det. Jeg var bange. Amanda var også bange.
Jeg rullede Kents lig ned i grøften.
Og så husker jeg ikke mere.
Ifølge dr. Visconti kan det kaldes frem under hypnose.
- Jeg skal se ham i morgen. - Godt.
Eve, du må lukke op for det her.
Hele verden skal få at se, at Amanda er en ond heks.
- Amanda løb hjem. - Næh...
Hun bor på Bel Air Park Hotel nu, suite nummer 27...
... tror jeg.
Jeg tvivler på, at jeg nogensinde gifter mig igen.
- Jeg siger det samme. - Det glæder mig.
- Hej. - Du kan vel tage med til brylluppet?
Jeg flyver hjem i nat. De venter mig på skolen.
Der er jo kun to dage til brylluppet.
Men nu skal I være sammen, som en familie.
- Du er stadig familie, Terry. - Tak.
Jeg kommer hen mod slutningen af sommeren.
Jeg skal nå flyet. Jeg må af sted.
Jeg savner dig allerede, moster Terry.
- Jeg savner også dig. - Jeg elsker dig.
- Kommer du snart igen? - Ja.
Jeg vil tænke på dig hver eneste dag.
Vi lader bare være med at sige farvel.
Ingen skal sige farvel.
- Jeg har tænkt meget over mit liv. - Hvordan?
Jeg har mistet huset, bureauet, mine gamle venner...
Det er trist, men også befriende. Nu er alt muligt.
Selvfølgelig. Især nu, hvor jeg har fået mange millioner for fars jord.
Det handler ikke om penge.
Det handler om at vide, hvad man vil.
Ja, jeg ved det ikke. Jeg vil ikke såre folk mere nu.
Sådan har jeg det også.
Jeg har besluttet at være gavmild over for Eve.
- Ikke på grund af skyldfølelser. - Glem hende i aften.
Slip det og koncentrer dig om os nu.
Okay.
- Koncentrerer du dig? - Jeg skal nok gøre dig koncentreret.
Kent?
De bedrog mig.
Amanda og Kent...
- Du og Jane har det vist godt. - Det er så skønt.
Det har fået mig til at se tilbage på mine forhold til Taylor og Amanda.
Jeg elskede dem, men det her er anderledes.
Med Jane behøver jeg ikke at være noget særligt. Bare jeg er til.
- Sådan har jeg det med Megan. - Jeg skal give dig et råd.
Hvad du end gør, så lad være med at have hemmeligheder for hende.
Nej, den er positiv. Er jeg gravid?
- Så er vi hjemme! - Hej...
- Vil I have frokost? - Jeg skal møde Megan.
- Et løfte er et løfte. - Man må være ærlig i et forhold.
Vi ses.
- Er du enig? - Absolut.
Jeg er ved at blive tosset.
Billeder...
Jeg ved ikke, om de er virkelige.
Jeg ser nogle billleder for mig af Kent og Amanda, der er sammen.
Amanda, der fortæller mig, hvad jeg skal sige om Kents død.
Alle har hemmeligheder og lyver.
Vi skal nok få minderne frem. Det var rigtigt af dig at komme igen.
Se her...
Fokuser på den her lygte, mens jeg tæller til ti.
Og når jeg er nået til ti, sover du dybt. Er du med?
En... du føler dig søvnig... to... tre...
... du synker dybt ned... fire... fem...
Det her burde være nok til at knuse Amanda.
- Du smuglytter meget professionelt. - Det er let. Jeg har gjort det før.
Da jeg udspionerede... holdt øje med Megan og Coop.
- Audrey gjorde det samme mod mig. - Stille. Jeg vil se forestillingen.
... og ti... Du sover dybt.
Du sover meget, meget dybt.
- Kan du høre mig? - Ja...
Godt.
Gå 15 år tilbage i tiden til den aften ved tilskuerpladserne.
Du skubbede Kent.
Hvad skete der så?
Jeg rullede Kents lig ned i grøften.
Jeg frøs og var bange.
Jeg kunne ikke gå hjem. Jeg ville gemme mig...
... så jeg gemte mig under tilskuerpladserne. Helt fortvivlet.
Jeg ved ikke, hvor længe jeg stod der.
Da jeg kom til mig selv, var der nogen.
Der stod nogen ved grøften, men jeg kunne ikke se, hvem det var.
Du skal se ansigtet, Eve. Det kan ikke skade dig nu.
Dine øjne er helt åbne nu.
Det er ikke en, jeg kender.
- Beskriv, hvad du ser. - Det er vist en kvinde.
- Hvor høj er hun? Hvilken hårfarve? - Mørkhåret... Nej, blond.
Det er Amanda! Amanda står ved grøften.
Hvad laver Amanda der? Hun løb ikke hjem. Hun løj.
Bare slap af. Nu vågner vi meget langsomt.
Det var en god start. Vi går videre i morgen, når du har bearbejdet det.
- Hvad lavede Amanda der? - Det finder vi ud af.
I morgen skal du tage noget med fra den tid.
Noget, du kan røre ved.
- Jeg har gemt nogle ting. - Følelseserindringen er stærk.
Det er sådan, jeg får hevet det ud af hende. Glem Visconti.
Hvorfor er det så vigtigt for dig? Du får noget snavs på Amanda.
Du har allerede ødelagt hendes liv. Hun har mistet alt.
Ikke alt. Hun er stadig ikke alene.
- Så du er ude efter Peter? - Peter er min skæbne, Michael.
- Ved du hvad? Det er slut mellem os! - Okay.
Okay... Det er ikke rigtig slut endnu.
Vi er forlovet, men vi må have noget tid hver for sig.
Okay, hej. Sig til, hvis du får mere at vide af Visconti.
Dina sagde, at du var her. Du ville mig noget.
Ja, jeg ville komme med et forslag.
Om hvad?
- Var det det, du ville? - Nej, jeg ville tilbyde dig et job.
- Som hvad? Din konkubine? - Det lyder fristende.
Men det gælder jobbet som PR-chef her.
- Jeg ved intet om hospitaler. - Men alt om PR. Det klarer du.
- Tror du det? - Absolut.
Tænk bare på de frynsegoder, du får.
Dr. Burns?
Hej, Dina. Jeg var lige i gang med... en jobsamtale.
Godnat, Sarah. Sov godt.
- Hvor skal du hen? - Hjem. Vi må vente, til vi er gift.
Pjat! Tænk, hvis jeg får et slagtilfælde eller noget.
- Vrøvl. Det er du for ung til. - Bliv nu. Livet er uforudsigeligt.
- Hvad kigger du på? - Jeg kigger på dig.
Vent lige...
Hej! Vi ville give jer en gave, også for at gøre det godt igen.
Vi sendte ikke indbydelser ud, for det er gået så stærkt.
- I skal være velkomne i morgen. - Ellers tak.
Kyle og Jane kommer jo.
Så kom til festen, og lad fortiden hvile.
Den konklusion håber jeg også, Eve når frem til en dag.
- Vi ses efter jeres bryllupsrejse. - Eve?
Eve? Det er Peter.
Du bor her altså ikke længere.
- Kan jeg hjælpe jer? - Nej, vi skulle til at gå.
- I brød lige ind i en lejlighed. - Rart at se dig, Lexi.
Eve...
Jøsses...
Min stakkels, syge ven.
Det er Amanda, der har gjort det her mod dig, ikke?
Eve?
Du tager med mig hjem nu. Du skal ikke være alene i nat.
Det skal nok blive bedre, ikke?
Okay, kom så. Kom, Eve.
Lexi, hvor er du sød, at du tager dig af mig.
Hvad har man ellers venner til?
Jeg må af sted. Jeg har en aftale med dr. Visconti -
- for jeg skal huske mere fra den aften ved tilskuerpladserne.
Jeg tror, at hypnosen gør dig syg oppe i hovedet.
Gør du? Hvad ville du gøre?
Jeg ville tage tilbage til Oakhurst.
- Oakhurst? Hvorfor? - Det vil få dig til at huske.
Ved hjælp af ting, du kan se og røre. Følelseserindringen er stærk.
Jeg ved ikke, om jeg orker det. De hader mig i Oakhurst.
Jeg frygter stedet. Og hvad vil jeg opdage?
Eve, du vil opdage sandheden.
Og jeg tager med, som støtte.
- Ville du gøre det? - Kom i tanker om, hvad der skete.
Så lover jeg, at Amanda skal bøde for det.
Peter, der er du.
Eve kom ikke som aftalt i morges. Jeg er bekymret for hende.
Jeg hypnotiserede hende tilbage til mordet.
- Vær ikke så dramatisk! - Eve så Damarr ligge i grøften igen.
- Hun så Amanda stå der. - Umuligt. Hun var der aldrig.
- Eve sagde, at Amanda løj. - Den går jeg ikke på.
- Eve er følelsesmæssigt forstyrret. - Hun ved, hvad hun så.
Hun så Amanda stå ved grøften.
Og tager du Ryan til din ægtemand, vil du elske ham i nød og i lyst -
- til døden skiller jer ad?
Ja.
Jeg erklærer jer hermed for rette ægtefolk at være.
Du kan kysse bruden.
- Kyle? - Ja?
Hold om mig.
Godt. Der er du jo. Sæt dig ned.
Hvis du giver mig et reklamebudget på 100.000 dollars, så...
- Hvad er der i vejen? - Den aften, da Damarr døde...
- Hvorfor taler du om det igen? - Eve er kommet i tanker om noget.
Hun så dig stå, hvor liget blev smidt.
Eve bilder sig det ind eller lyver, for jeg var aldrig ved den grøft.
- Jeg sagde ikke, det var en grøft. - Det ved alle jo.
Visconti mener, at hun har fortrængt noget.
Vil du være sammen med mig, så tal ikke om Damarr-mordet.
Det ville være godt, hvis du kunne kalde det frem.
Kent ville voldtage mig, Eve skubbede ham, og jeg løb hjem.
Det er sidste gang, jeg fortæller det. Undskyld mig.
OAKHURST, CALIFORNIEN
Amanda skulle møde Kent her den aften.
Hun ville gøre det forbi.
De sloges. Jeg blandede mig, og så faldt han.
Amanda og jeg løb ned, hvor han var landet.
Det var lige her, tror jeg. Der var et stort, langt hul i jorden.
De var ved at lægge rør, tror jeg.
Jeg trak Kents lig herhen og rullede ham ned i grøften.
Jeg tænkte ikke klart. Jeg løb ind under tilskuerpladserne.
Jeg var i chok. Jeg ved ikke, hvor længe jeg stod der.
Så så jeg...
- Så så jeg... - Bare rolig, Eve.
Bare kig på stedet og fortæl mig, hvad du ser.
Han levede stadigvæk. Jeg dræbte ham ikke.
Han levede, da jeg rullede ham derned.
Amanda kom tilbage og dræbte ham.
- Jeg skulle ikke have været dømt. - Nej, det skulle Amanda.
Vi er kun væk i fem dage. Får I problemer med Sarah, så ring.
- Tak for al jeres hjælp. - Det er os, der takker.
- Jeg er så glad på jeres vegne. - Man må holde på sin mand.
Kyle... Der er noget, jeg skal fortælle dig.
Skynd dig. Du skal med mig.
- Jeg skal være hos Kyle og Jane. - Nej, du skal ikke.
Terry, hvad foregår der?
Rejste Terry ikke tilbage til New York?
- Moster Terry, hvad laver du? - Stille nu. Vi har travlt.
- Moster Terry, du gør mig bange. - Jeg har sådan savnet dig.
Behold sikkerhedsselen på. Det skal nok gå godt.
Tekster: Heidi Kelman Christensen Subtitling International 1999